Ingen vet når
verden ble sånn.
Plutselig en dag startet smitten,
og menneskene mistet evnen til å ha tilkobling til byen.
Etter det utvidet byen seg av seg selv.
Mennesker ble sett på som illegale innbyggere
og utryddet.
Alt dette skjedde...
...lenge før jeg ble født.
Vent.
Denne veien.
Vær forsiktig.
Ja. Unnskyld.
Du er for skvetten.
Vi kan høre deg.
Det er fortsatt greit her omkring.
Kan være vi bare har vært heldige fram til nå.
-Alltid vær på vakt. -Men...
Zuru har rett.
Er dette virkelig den riktige veien?
Det er litt annerledes enn på kartet.
Det er et gammelt kart. Byggerne må ha forandret området.
Kommer vi til å greie oss på egen hånd?
La oss gå tilbake.
Gå tilbake? Nå som vi har kommet så langt?!
Det er bare forbi denne passasjen.
Tror jeg.
Zuru, der oppe.
Utgangen.
ADVARSEL LANDINGSPLASS
Tae!
Går det bra med deg? Tae?
Takk, Fusata.
Går det bra, Tae?
Jeg beklager, Zuru. Ekstrabatteriet.
Vi kommer til å få bråk.
Det er bare ett batteri.
Alle blir glade om vi kommer tilbake med litt slam. Kom igjen.
Zuru.
Zuru, hva gjør du? Fort deg.
En Bygger!
Ikke vær redd.
De der bryr seg ikke med mennesker.
Ok, kom igjen. Vi er nesten framme.
Den lager flere rare greier.
Kom igjen, Tae.
Oi, dette er...
Jeg har aldri sett et så stort sted før.
ADVARSEL
Et vakttårn!
Det var derfor de voksne sa vi ikke skulle dra hit.
Ikke bra. Vi stikker.
Pass på så vakttårnet ikke ser oss.
Så hvordan finner vi
jaktmarkene hvis vi skal unngå det der?
En annen vei.
Her.
Det er en stor omvei.
Det er massevis av hindringer i veien.
Det får ikke hjelpe. Kom igjen.
Hvis Vokterne dukker opp...
Vi er trent opp til å være Elektrofiskere også, vet du.
Sutezo sa at Zuru allerede er like flink som en
Elektrofisker-mester.
Men vi tok utstyret uten tillatelse.
Far kommer til å bli sinna.
Zuru, unnskyld.
Hva? Tae?
Du sa det var for søsteren min sin skyld
at vi er ute og jakter.
Det er ikke bare for Ito.
Det fins nesten ingenting å spise i landsbyen.
Takk, Zuru.
Vi greide det.
Se, der borte.
Alle insektene!
Det er et rør med slam!
Vent!
Det duger ikke.
Det har tørket helt inn.
Men røret er så tjukt.
Zuru.
Vakttårnet?
Vokterne!
Utryddere!
Yaichi! Se opp!
Trekk tilbake!
Løp!
Hold dere rolige! Husk treningen, lokk dem til dere,
og så skyt!
-Shizu, lokk dem hit til meg! -Jeg blir ikke kvitt dem!
Shizu!
Pokker!
Shiro! Alle sammen!
Tae!
Zuru!
Flere!
Zuru!
Går det bra?
Zuru!
Ja, dette er ingenting.
Vent, Fusata.
Det stoppet.
Ta av dere hjelmene.
Jeg vil se øynene deres.
-Hei. -Zuru.
Zuru!
Vakttårnet ser deg!
NETTERMINAL-GEN IKKE-BÆRER
Hvorfor?
Hun er uten hjelmmetall,
men Vakttårnet er stille.
Hei! Tae!
NETTERMINAL-GEN IKKE-BÆRER
Er det
noen mennesker her med netterminal-genet?
Nettermin...?
Hva?
Du reddet oss. Skulle ønske vi kunne gjøre noe for å gjengjelde hjelpen,
men vi vet ikke noe om det.
Vent. En av de voksne vet kanskje noe.
Men først, fortell oss.
Hva er du?
Jeg er Killy.
Et menneske.
NETFLIX PRESENTERER
EN ORIGINALFILM FRA NETFLIX
Landsbyen vår ligger innenfor perimeteren der framme.
Der vil vi være i sikkerhet.
Perimeteren?
Eneste stedet Vokterne ikke har adgang til.
Vi vet ikke hvorfor.
SIGNAL BLOKKERT
TRUSSELNIVÅ: LAVT
Se, der framme er perimeteren.
Stopp! Zuru, kom deg vekk fra ham!
Sutezo, vent!
Hvorfor viser dere ansiktene deres? Vakttårnene kan se dere!
Fordi når vi er med ham, er det ok.
Hvem er denne fyren?
Herr Killy reddet oss.
Han er menneske!
Menneske?
Det er ikke mulig.
Menneske, sa du?
Er han ikke Vokter?
Jeg har hørt det fins Voktere som ser ut som mennesker.
Ikke sant, Far?
Bare tre av dere?
Jeg er lei for det. Utrydderne...
Det var det vi sa, Zuru. Dere kan ikke gå ut alene!
Men dere tok det utstyret uten lov likevel.
Det er farlig å oppholde seg her ute.
Fort dere inn.
Far!
Så han er ingen Vokter.
Ja.
Er du en reisende?
Hvor kommer du fra?
NETTERMINAL-GEN IKKE-BÆRER
Nedenfor.
Seks tusen
nivåer ned.
Seks tusen?
Umulig.
Vi snakker mer inne.
Kom igjen.
Far!
Det er landsbyen vår.
Det var 400 innbyggere her en gang.
Men nå er vi bare rundt 150.
Vi ønsker alle reisende velkommen.
Det er skikken vår.
Men du er den første for vår generasjon.
Den første fra utsiden vi ønsker velkommen.
Vi Elektrofiskere nedstammer fra Planterne,
som visstnok vandret gjennom byen slik du gjør.
De fant dette stedet for 300 år siden.
Vi har levd innenfor perimeteren siden den gang.
Så det er en sjelden ting for oss å møte fremmede.
I byen
må det være andre mennesker som prøver å overleve.
Men vi aner ikke hvor mange de er
eller hvor vi skal finne dem.
Vi vet ingenting.
Så alt en reisende kan fortelle oss vil være verdifullt.
Far, har du noen gang møtt et menneske?
Nei. Jeg har bare sett restene
etter stedene der de levde.
Far.
Far og de andre er tilbake!
Hei! Ungene er sammen med ham!
Hei! Ungene er tilbake!
Hva er det?
Far og Sutezo brakte ungene hjem igjen!
Hvor mange unger? Alle sammen?
Jeg vet ikke.
Og de kommer i følge med en rar en.
Hva mener du med "rar"?
Vel...
Velkommen tilbake, Far.
Far.
Bare dere?
Hvor er de andre?
Og utstyret deres? Forlot dere det også?
Hva med hjelmmetallene? Tok dere med dere dem, i det minste?
Pokker.
Vi har ikke teknologien til å lage dem lenger.
Hva med mat?
Alt var helt uttørket.
Det er nok at tre kom levende tilbake.
Ja, ja, innen en måneds tid sulter vi alle uansett.
Hei, Far.
Hvem er det?
En reisende.
En reisende?
Så det fins virkelig andre mennesker der ute.
Kan vi stole på ham?
Vi må ønske reisende velkomne.
Men vi har ikke noe mat å gi ham.
Han er ikke en Vokter, vel?
En Vokter ville ikke kunnet komme inn hit.
Hold deg her!
NETTERMINAL-GEN IKKE-BÆRER
UNDERERNÆRT
Nei!
Det er noen tegninger på den.
En vannbøtte?
Dette er ganske godt.
Det må være veldig næringsrikt.
Gi meg litt.
La meg få litt!
-Så godt! -Dette vil gi dere energi.
Far, Sutezo.
Far.
Tae.
Her.
Så mye?
Det er til søsteren din også.
Takk.
Zuru, Fusata.
Jeg er glad dere er tilbake.
Men ingen flere slike gale innfall.
Unnskyld.
Dere vet det nok allerede,
men mange som lette etter jaktmarker
ble drept av Vokterne.
Gruppen som dro østover ble meiet ned.
Det er derfor disse her
syntes de måtte gjøre noe.
Zuru.
Når du har lagt tilbake utstyret, kom til rommet mitt.
Ok.
-Sutezo, kom igjen. -Greit.
Kom, du også. Jeg vil gjerne snakke med deg.
Du het Killy, ikke sant?
Takk for at du deler maten din.
Vanligvis ville vi tilbudt deg mat.
Men som du kan se, har vi nesten ikke mat igjen.
Hei.
Hvor fikk du maten fra?
To hundre nivåer
-nedenfor. -To hundre?
Vi kan ikke hente mer.
Dette stedet er beskyttet av perimeteren,
men det fins ingen mat på innsiden.
Så vi Elektrofiskere drar ut
og bringer tilbake slam.
Jeg er lederen av Elektrofiskerne.
Jaktmarkene her i nærheten har tørket ut.
Vi må dra lenger ut.
Hver gang dør flere av våre venner,
og det blir færre og færre Fiskere.
Så til og med barna...
Her. Kom inn.
Den maten er fantastisk.
-Hvor fikk han tak i noe sånt? -Si det.
Og det våpenet. Det skar tvers gjennom kroppen til en Utrydder.
Seks tusen nivåer nedenfor.
Jeg lurer på om han kom hele den veien alene.
Hvem vet?
Lurer på hvor mange mennesker det er igjen.
Kanskje det er andre landsbyer der ute.
Det kan være.
Kan ikke se det for meg.
Hvor langt tror du denne byen strekker seg?
Hvorfor utrydder Vokterne mennesker?
Jeg har aldri tenkt over det engang.
Vi vet i virkeligheten ingenting.
TRUSSELNIVÅ: LAVT
Ifølge Zuru, felte du fire Utryddere i ett.
Det kan være nyttig å ha noen med dine ferdigheter.
Kan du tenke deg å bli her og hjelpe oss med å jakte?
Jeg... leter etter mennesker med
netterminal-genet.
Nettermi...?
Hva er det?
Alle mennesker hadde det
før smitten.
Før smitten?
Det var en tid da byen tilhørte menneskene.
Både Byggerne
og Vokterne fulgte ordrer fra menneskene den gang.
En urgammel legende.
Hva mener du?
Tilhørte byen menneskene?
Sier du at hvis vi hadde dette netterminal-genet,
kunne vi stanset Vokterne?
Ikke bare det,
vi kunne beordret Byggerne
om å slutte å bygge etter eget forgodtbefinnende.
Vi kunne stanset utvidelsen av byen.
Men det fins ingen mulighet for at du finner det her.
Vel...
Jeg har faktisk hørt om det før.
Den netterminal-greia.
Jeg hadde glemt det,
men jeg husker det nå som han sier det.
Jeg vet jeg har hørt de ordene før, for lenge siden.
Men hvor?
Rett under denne landsbyen.
Et sted i perimeteren,
et sted vi i generasjoner har blitt formanet om å holde oss unna.
Du mener vel ikke... Den råtnende helligdommen?
Bestemor sier det er et spøkelse skumlere enn noen Vokter der.
Hun sa at vi aldri måtte dra dit.
Tror du virkelig på det, Sutezo?
Hei, du!
Rett under...
...landsbyen.
Han har tenkt å dra.
Sutezo, følg etter ham.
-Si at jeg skal vise ham veien. -Greit.
Jeg vil også dra!
Fort deg.
Bestemor sa at om du nærmer deg Den råtnende helligdommen,
vil en underlig stemme ta over kommunikasjonen
og styre deg som en marionett.
Slutt å fortelle historier.
Oldefaren min døde på den måten...
...ifølge bestemor.
Der borte.
-Hva er det? -Se!
Nett...
...terminal...
...tilkobling.
Jeg er...
Cibo.
Kom ut.
Er det noen her?
Jeg har ventet så lenge.
Det snakket.
Alle mine rop, all denne tiden... Det kom ingen hjelp.
Det har tatt så lang tid. Inntil dere dukket opp,
hadde jeg ventet i 17 526 000 timer.
Hva heter du?
Killy.
Jeg heter Cibo.
Jeg er forsker.
Hyggelig å treffe deg.
Så en forsker...
...overlevde virkelig.
Det der er en gravitasjonsstrålesender, er det ikke?
Et imponerende våpen.
Den teknologien kunne ikke engang vi gjenskape.
Hvor fant du det?
Jeg vet ikke noe om våpenet.
NETTERMINAL-GEN IKKE-BÆRER
Det er rester av smitten i irisen din.
Du... har ikke netterminal-genet.
Hvorfor sier du noe så idiotisk? Så klart jeg ikke har det.
Kjenner du
noen mennesker med netterminal-genet?
Hvis et slikt menneske fantes,
ville byen begynt å fungere igjen for lenge siden.
Men det fins gode nyheter.
Killy, ta meg med til den automatiserte fabrikken.
-Automatisert fabrikk? -Hva er det?
Hvem vet?
Tar du meg med til fabrikken,
skal jeg lage en syntetisk terminal som har samme virkning
som netterminal-genet.
Du tror meg ikke.
Men det er sant.
Den tingen der
er faktisk restene av en syntetisk terminal jeg lagde.
Under den er det en tilkoblingsport.
Da vi fant en tilkoblingsport til Nettsfæren her,
satte vi opp en elektrisk barriere som forsvar mot invasjon fra Vokterne,
-og gjorde dette til laboratoriet vårt. -Som forsvar mot invasjon fra Vokterne?
Eksperimentene var vellykkede.
Vi kom så langt som til Autoritetens inngang.
Men så ble vi funnet av forsvarsmekanismene deres,
-og dere ser resultatene av det. -Kommuniserte dere med Autoriteten?
Det klarte vi ikke.
Men ved å analysere data som kom
gjennom motstrømmen, oppdaget vi en inngangskanal.
Så hvis jeg ble gitt en sjanse til...
...vet jeg at jeg ville lykkes.
Jeg forstår virkelig ikke...
...hva hun prater om.
Hei, du!
Ja?
Du sa nettopp
at du hadde et forsvar mot invasjoner fra Vokterne.
Betyr det at du bygde perimeteren?
Det stemmer.
-Hvordan greide du det? -Killy, fjern de steinene.
Det er en elektrisk barrieregenerator jeg lagde.
Med den kunne tilkoblingen opprettes
-uten at Vokterne kunne blande seg inn. -Tilkoblingen?
Hvis du kobler deg til,
har du kontroll over byen.
Det stemmer.
For lenge siden hadde alle mennesker netterminal-genet,
og alle kunne gjøre det.
Det kan ikke være sant.
Hvordan skulle mennesker kunne gjøre det?
Det er sant. De kunne det og gjorde det.
Vi prøvde å gjenskape den evnen kunstig med maskiner.
For å hindre byen i å løpe løpsk.
Drar vi til den automatiserte fabrikken, kan jeg lage en ny terminal.
Hør her, Killy.
Vi har det samme målet.
Du vil at byen skal styres av mennesker igjen?
Ja.
Da er det avgjort.
La oss dra.
Vent.
Hvor er denne automatiserte fabrikken?
I en seksjon langt herfra, i øst.
Omtrent 15 kvartaler herfra.
Femten kvartaler.
Det er en to eller tre dagers marsj.
Vil du la oss hjelpe til også?
-Far. -Sutezo.
Det disse to prøver å få til kan kanskje redde landsbyen vår.
Trodde du virkelig på alt det der?
Det forverrer seg i landsbyen.
Vi står allerede overfor valget
om å forlate perimeteren, eller holde oss innenfor og sulte.
Er ikke det en sjanse verdt å ta?
Det kan være.
Men går vi 15 kvartaler østover...
...vil ikke batteriene i utstyret vårt vare hele reisen...
...og Vokterne vil oppdage oss.
Desto større grunn.
Uansett hvor sterk denne mannen er,
er det ingen garanti for at han greier å dra så langt alene.
Men kanskje vi kan hjelpe til, om enn bare litt.
Det er sant. Vi er sterkere når vi er flere.
Men vi trenger mat til reisen,
og det er så lite igjen.
Alt kan lages i den automatiserte fabrikken.
Så snart vi er framme, lager jeg alt dere måtte begjære.
Alt?
Ja, til og med mat. Alt dere ønsker dere.
Er det sant?
Killy.
For å være ærlig, skjønner vi ikke engang
halvparten av det hun sier.
Men...
...vi vil gjerne ta den sjansen.
-Fort! -Fins det flere ekstrabatterier?
-Ta alle du får tak i! -Vi trenger en mann til!
-Noen må være igjen og forsvare. -Har vi nok hjelmmetaller?
Fort dere, alle sammen.
Hei, Zuru!
Hold deg til Killy, så går det bra.
Kom igjen. Følg meg.
Ja.
Hva er den greia?
De fant den ved Den råtnende helligdommen.
Lever den?
Ja, jeg lever.
Hei, Sutezo. Er det sant?
Hvis vi får henne til den automatiserte fabrikken,
kommer hun virkelig til å lage mat?
Hvordan kan jeg vite det?
Det er sant.
Jeg kan lage tusenvis av de bærbare rasjonene
som den Killy hadde.
Tusenvis?
Det ville blitt litt av et festmåltid.
Far, er det virkelig trygt
å tro på hva denne tingen sier?
Har dere et problem med avgjørelsen, kan dere snu med en gang.
Vi har ikke noe problem med det.
Ikke sant?
Jeg hadde ikke noe problem med det i utgangspunktet.
Ti stille og gå.
Gå i par. Sirkelformasjon.
-Og hold den tett. -Ja.
Du behøvde ikke å bli med, Tae.
Det går bedre med søsteren min, takket være maten Killy ga oss.
Jeg skylder ham for det.
Og dessuten, hvor enn Zuru går,
går jeg med henne.
Tae.
Tilstandene må være tøffe siden dere må ta med barn.
For å være ærlig,
er det ikke mange igjen som kan bruke Elektrofisker-utstyret.
Et vakttårn!
Hei!
Er det det som gjør det?
Hva slags sted er dette?
Killy.
Du etterlater ikke meg ett eller annet sted på veien, vel?
Killy.
Killys forbrenning er ikke som hos andre.
Han trenger sjelden å spise.
Hva med deg?
Jeg står over.
Men takk for tilbudet.
Var du redd?
Ja. Men det går bra med meg.
Når Vokterne kommer,
stinker luften rundt dem av ioner.
Det er som om
det stikker i nesa.
Kjente du lukten?
Jeg skyndte meg vekk.
Jeg husker ikke.
Jeg tror det.
Når du nå nevner det, luktet det rart.
Jeg skjønner.
Det er noe en må oppleve for å kunne forstå.
Ja.
Husk dette.
Når Elektrofiskere slår leir,
lager vi alltid et bål og sover ved siden av det.
Det er slik vi alltid har gjort det.
Hvorfor?
Fordi vi er på tuppa hele dagen mens vi jakter.
Det sies at
mennesker blir beroliget av synet av ild.
Jeg er sikker på at i lange tider,
lenge før byen ble til det den er nå,
kikket folk inn i et bål som dette ved slutten av dagen
for å hvile de slitne hjertene sine.
Jeg ventet så lenge.
Det fantes andre som var sammen med meg før...
...men de er alle døde.
Ingen vet hvor lenge byen har vært sånn.
Smitten oppsto en dag,
og menneskene mistet evnen til å koble seg til byen.
Etter det begynte byen å utvide seg på kaotisk vis.
Vokterne begynte å se menneskene som illegale innbyggere
og begynte å utrydde oss.
Jeg var den ledende forskeren i Kaito, en by langt herfra.
Der
gravde vi ut data fra byruinene
og greide å bruke de
til å opprettholde menneskelig liv.
Men vi visste
at det ikke kunne vare.
Forskergruppen min
fant en måte å simulere netterminal-genet på.
Vennene mine og jeg
dro ut for å finne en annen tilkoblingsport.
Og det var der vi fant det.
Under reisen
døde en av oss. Deretter én til.
Noen overlevde reisen, men i løpet av eksperimentet, ble de alle...
Jeg er sikker på at Kaito også er borte nå.
Fabrikken er denne veien.
Far.
Ja.
Ingen som har gått denne veien
har noen gang vendt tilbake.
De må ha støtt på forsvarsnettet.
Dere er trygge med Killy og meg.
Dere hørte henne.
Kom igjen.
Ja.
Dette er inngangen til fabrikken.
De automatiserte fabrikkene ligger ennå spredt omkring i byen.
Dette er fabrikken nærmest landsbyen deres.
Den åpnet seg!
Koblet du deg til den?
En trenger ikke koble seg opp til Nettsfæren for noe som dette.
Hva er dette?
Så dette er en fabrikk.
Hva er disse pyttene for noe?
Killy, sett meg på den konsollen.
STANDBY START
Se!
Ja!
Vi trenger aldri være sultne igjen!
Ja!
Zuru, se! Det er utrolig.
Ja.
Killy, kan du høre meg?
Jeg har problemer.
Ta den syntetiske terminalen og gjør dere klare til å flykte.
Jeg kan fortsatt ikke røre meg.
Vær forsiktig.
Jeg gikk temmelig dypt. Forrige gang dette skjedde, gikk det galt.
Er det der en av de syntetiske terminalene, Cibo?
Med den kan vi stanse byen, ikke sant?
Hei, du.
Far!
Del dere og trekk tilbake. Bærerteamet først.
Angrepsteam, lokk og drep.
Skal bli. Angrepsteam, kom igjen!
Tae!
Fort deg!
Utryddere! Så mange...
Tae!
Glem oppakningen. Kom igjen!
Men...
-Tae! -Zuru!
Fort dere!
De kommer.
Lokk dem nærmere.
Skal bli!
Cibo!
Trekk tilbake!
Utrolig.
Kom dere ut!
Fort!
Tae! Kan du høre meg? Hvor er du?
Pokker!
-Atsuji! Går det bra? -Beinet mitt.
Hvor er Tae?
Hvor?!
Der oppe. Hun ble knust av en Utrydder.
Zuru!
Zuru! Nei!
Zuru!
Tae!
Tae.
Du lever.
Zuru...
Unnskyld, det går bra nå.
Tae, går det bra med deg?
Ja.
Tae!
For en lettelse.
Dæven, du er uforsiktig.
Unnskyld.
Er noen av dere skadet?
Armen til Tae er brukket.
Tae, kan du røre deg?
-Greit, da drar vi. -Ja.
Hvor er Cibo?
Hun ble knust.
Vokterne!
De kravler fortsatt overalt.
De strømmer på!
Hei, du! Bruk det våpenet ditt!
Hva er det med deg?
Hvorfor skyter du ikke?
Beklager at jeg er sen.
Jeg er kommet for å redde deg, Killy.
Hvem er det?
Cibo?
Barrieren varer bare i 30 sekunder.
Løp.
Fort dere!
Det er ute med meg.
Fortsett du.
Hva er det du sier, Atsuji? Løp!
Inn i denne bilen.
Fort!
Er den ikke ødelagt?
Jeg fikser den nå.
-Kan vi dra nå? -Et øyeblikk.
Sånn.
Sånn, ja.
Den rørte på seg!
Greit.
Jeg har ikke flere spyd.
Jeg har to igjen.
Jeg har ett.
Jeg har to.
Ikke gi opp!
Killy, etter alt det trøbbelet med å finne en syntetisk terminal.
Så synd.
KRAFTGENERERINGSFORSTERKER
FARE
Killy.
Killy!
Hvorfor er denne fyren så tung?
KRAFT: LADER
Vi er nesten framme i landsbyen.
Gjør det vondt?
Det går bra.
Tae.
De er tilbake! Far og de andre!
Hent kranen. Tid for å laste av!
Velkommen tilbake.
Velkommen tilbake, Far.
-Hvordan gikk det? -Fant dere mat?
Hei, bær det ned.
Ja, Far.
Ikke vær redd, jeg skal ta henne.
-Ok. -De er skadet.
Hent molekylær tape!
Det var ei svær jente.
Er det hun som så ut som et monster før?
Er han død?
Jeg vet ikke.
Snu den rundt sakte.
Den er ganske tung.
Den jenta er jammen meg sterk.
Det går bra med Killy. Han bare sover.
Få ham inn.
Skal bli.
KRAFT: LADER
Med alt dette bør vi greie oss i fire eller fem måneder.
Så det var verdt det å samle sammen alt utstyret.
Vi kan endelig spise oss mette!
Hvor mange døde alt i alt?
Enda et par gode arbeidere er døde.
Endelig!
Endelig skikkelig mat og drikke!
Lysene.
For alle vi har mistet
de siste to årene...
...et øyeblikks stillhet.
Far.
Takk.
Gi meg en til også.
Du har fått nok.
Jeg vil drikke.
Endelig kan vi sørge ordentlig.
Ja.
I en periode kunne vi ikke gjøre det engang.
Men nå har vi mat. Landsbyen er reddet.
Men vi betalte en høy pris for det.
Vi mistet mange dyktige Elektrofiskere,
og utstyr også.
Kan vi ikke bare dra tilbake til det automatiserte fabrikkstedet?
Vi kan lage alt mulig der, sant?
Nei.
Vi kan ikke dra tilbake dit.
Det kryr av Utryddere.
Jeg forstår.
Da må vi bare se hvor lenge denne maten varer.
Killy.
De sa at landsbyen er reddet.
Alle er glade.
Hvis Cibos eksperiment lykkes,
vil du fortsatt
være en reisende?
Hei, Killy.
Tror du kanskje...
...at du kunne bli her?
Cibo.
Killy.
KRAFT: LADER
Den syntetiske terminalen.
Jeg skal koble meg opp nå. Jeg skulle gjerne hatt din hjelp med noe.
Vent.
Hva gjør vi nå, Far?
Nå ber vi bare om at Cibos eksperiment virker.
Hvis det gjør det, trenger vi ikke leve i frykt for Vokterne lenger.
Jeg greier fortsatt ikke å begripe det.
Hva da?
Tanken om at mennesker kan ha forbindelse med maskiner.
Det er bare...
De sa at Byggerne og Vokterne kommer til å gjøre som menneskene befaler.
Det er bra, ikke sant?
Men hvorfor ville menneskene den gang gjøre det i utgangspunktet?
Jeg ønsker ikke å leve lenge nok til å finne det ut.
Du spiser jammen mye.
Vel, du har fortjent det.
Nei, det er ikke til meg.
Jeg tenkte jeg skulle ta med noe til Tae.
Jaså.
Zuru.
Jeg vil ikke kunne røre meg mens jeg er tilkoblet.
Jeg vil at du beskytter meg.
Å, Sutezo.
Zuru, det ser ut til at han har våknet.
Du var med Killy, ikke sant?
Ja.
Snakket du med ham?
Nei.
Hei!
Zuru!
Å, Far.
Kom du for å hjelpe til?
Jeg har fått litt for mye å drikke.
Jeg tar med meg disse på veien tilbake.
Zuru.
Vent, Zuru.
-Hvordan gikk det? Ble Tae glad? -Hun er ikke på rommet sitt.
Tae?
-Hva er det? -Tae!
Barriere-generatoren har blitt ødelagt.
Tae!
Hva er det med deg?
Tae.
Vent! Ikke gå nærmere!
Tae.
-Tae. -Hei!
Tae.
Far!
Fusata! Kom deg ut av det!
Tae. Tae!
Tae!
Nei! Du må våkne!
START REPLIKASJON
Tae!
Jeg er Sana-kan,
Vokternes representative konstruksjon.
Vi, Vokterne, skal utrydde
alle illegale innbyggere som ikke har netterminal-genet.
-Tae! Hva er det med deg?! -Fusata!
Vokterne?
Tae!
Fusata! Kom igjen!
ILLEGAL INNBYGGER
Pass deg!
Fusata!
Zuru, nei!
Hva er det som skjer?
En eksplosjon!
Hva er det som skjer?
Hva skjedde?
ILLEGALE INNBYGGERE
Hva er det som foregår?
Infiltrering av bosetning for illegale innbyggere vellykket.
Barriere-generator ødelagt.
Totalutryddelse i gang.
Infiltrering av bosetning for illegale...
Det er...
Gir seg ut for å være menneske for å komme gjennom barrieren.
FARE
Det der er en Vokter av høyt nivå.
Vi bør skynde oss.
KAN IKKE FINNE ENKELTMÅL
Killy!
Fusata!
Fusata, denne veien!
Tae.
I samsvar med elimineringsvedtekt 5
igangsettes hjelpe-eliminering.
Pokker! Landsbyen vår.
Far!
Ikke vær bekymret for meg. Gå i forveien.
Far.
Hør etter, Sutezo.
Få samlet alle og gå opp i tårnet.
Returner ild fra toppen.
Ja.
-Ta vare på Far. -Det skal jeg.
Skynd dere!
Jeg går i forveien!
Skynd dere, folkens!
Fusata! Få på deg utstyret!
Det er ikke flere hjelmmetaller igjen!
Vi har ikke mange nok!
Zuru... her.
Men...
Sutezo.
-Der! Ikke slipp dem inn! -De bare fortsetter å komme!
SIGNAL BLOKKERT
FARE
Ser bra ut.
Hva er det som skjer?
Zuru?
Hvor ble det av Tae?
Hun ble erstattet av Vokterne.
Hun kan ikke ha overlevd.
Nei.
Tae...
Tae kan ikke være død!
Fusata!
Jeg går i forveien.
Zuru...
Hvordan kjennes det?
Pokker også!
Jeg skal ta deg!
Pokker! Hva slags monstre er de!?
MEGASTRUKTUR
Killy!
Zuru! Hei, Zuru!
Skynd dere, opp hit! Alle sammen, kom dere opp hit fort!
Fort!
I samsvar med elimineringsvedtekt 3, klausul 2,
økes elimineringsnivå med tre.
Ber om tillatelse til å bruke gravitasjonsstrålesender.
GRAVITASJONSSTRÅLESENDER
TILLATELSE GITT
Du er en enhet som ble stjålet fra oss, Vokterne.
En enhet.
Har du tenkt å vende tilbake?
Svar øyeblikkelig.
I samsvar med vedtektene
skal jeg ødelegge deg her.
Uautorisert Nettsfære-tilkobling oppdaget.
UAUTORISERT TILKOBLING OPPDAGET
Øker elimineringsnivå med to.
Ikke så raskt!
DESTRUKSJON AV ENHET
Sutezo!
Killy!
KRAFTNIVÅ LAVT
KRAFT OMGJORT
FARE! AKSELERERT LADING
INNKOMMENDE ILD
Sikt nøye! Lokk dem inn og skyt!
Vi greide det! Det var den siste!
Tae.
Du store...
Autoriteten!
Dette stedet... Jeg er inni Nettsfæren, er jeg ikke?
Dette er en av mange elektroniske reserveverdener som binder
Nettsfæren til virkeligheten.
Reserve?
Vær så snill, la meg koble meg til Nettsfæren.
Akkurat nå ble netterminalen du brukte
gjort ugyldig.
Nei...
Tilkoblingen til hjernen din i virkeligheten
vil også bli kuttet om noen få nanosekunder.
Men du har fortsatt tid.
Tiden går raskere i reserveverdenen,
så fra ditt relative ståsted virker tiden utvidet.
Vær så snill, stans i det minste Vokternes angrep på landsbyen.
Uten en ordre fra et menneske med netterminal-genet
kan ikke vi, Autoriteten, foreta en slik handling.
Jeg skjønner.
Men innenfor det som er tillatt i denne reserveverdenen,
kan jeg gi deg koordinatene til forlatte nivåer
som Vokterne ikke overvåker.
Hva er dette?
Den oppbevarer et kart over nivåer i nærheten.
Vi kan ikke ta med oss denne informasjonen ut i virkeligheten...
...men vi har ikke fått ordre om å hindre deg i å koble deg til den.
Plassér de skadde der borte! Noen må bære dem!
Fort, bort hit.
Hent molekylær tape!
Fusata.
Skal jeg forbinde det?
Ja.
Killy.
Vi ble reddet, takket være deg.
Zuru, hva skjedde med Cibo?
Jeg vet ikke.
Jeg skjønner.
Det er over, alt sammen.
Nei, ikke ennå.
Vent!
NETTERMINAL-GEN IKKE-BÆRER
Cibo.
Cibo!
Hjernen min er i armen min.
Vokterne har funnet landsbyen deres.
Utrydderne vil vende tilbake.
Hva skal vi gjøre?
Det fins et forlatt nivå mellom dette
og nivået under.
Det fins en sti ned dit
nord for oss.
Et forlatt nivå.
Det er et sted som har blitt koblet fra Nettsfæren.
Vokterne og Byggerne holder ikke øye med det.
-Hva skal vi gjøre? -Kan vi stole på henne?
Hvis vi blir her, blir vi bare drept av Utryddere.
Far.
Alle gjør seg klar til å dra.
Kom igjen, Killy.
Killy.
Kom, la oss dra hjem.
Det er skummelt her ute.
Vi skal ikke tilbake dit.
Vokterne fant oss der.
Far, unnskyld.
Jeg...
Det er min skyld at alle dro på jakt.
Nei.
Vi burde takke deg.
Jøss, Cibo, du kan tilkalle jernbanevognen!
Dere får ikke gjøre det samme.
ILLEGAL INNBYGGER OPPDAGET TILKOBLET AUTORITETEN
Ok, alle inn.
Kan vi virkelig komme oss til et forlatt nivå?
-Her, hopp inn. -Ok.
Vær forsiktig.
Den lukten.
-De er her! -Skynd dere!
Killy, hva gjør du? Kom igjen.
Killy!
Nei...
Hva er det, Killy?
Killy.
Blir du ikke med tilbake?
Jeg... leter etter
netterminal-genet.
Jeg lukker døra.
Det var siste gang landsbyinnbyggerne så ham.
Etter det førte min bestemor Zuru oss alle til det nye landet.
Du har blitt stor.
Da jeg var barn,
fortalte bestemor alltid historier om Killy.
Det har gått lang tid siden det,
men byen vender ennå ikke tilbake til det normale.
Jeg antar at man ikke har funnet noen bærere av netterminal-genet.
Men jeg har troen.
Jeg vet at
han fortsatt er der ute i den endeløse byen,
og at han fortsatt leter.
Tekst: Sissel Drag